The Eastern Spirit Subbing Squad представя
ПРЕМИЕР-МИНИСТЪРЪТ И АЗ = Епизод 4 =
Нам Да Чонг,
ще трябва да се омъжиш за мен. - Да се омъжа?
Искате да кажете, че наистина ще се ожените за мен?
Какво говориш? Нали ти предложи договорен брак?
Просто казвам, че приемам.
Всъщност,
не разбирам, защо така изведнъж.
Ще ви кажа честно, когато поисках да се оженим,
го направих заради баща ми.
Знам.
Баща ти е болен.
Затова ли искате да се оженим?
Защото изглеждам жалка?
Ако е така, няма нужда да го правите.
Тогава не бях на себе си,
но сега съм добре.
Искам просто да остана до татко… - Не е, защото те съжалявам.
Искам да поема отговорност по свой си начин.
Решена си на брак заради баща си, аз го правя заради себе си.
Също,
не знам по каква причина, но изглежда Ман Се те харесва.
Как мислиш?
Нямаме ли достатъчно причини, за да се съгласим на брак?
Не, все пак,
толкова внезапно…
Няма време да се шокираме. Затова, решавай!
Ще се омъжиш ли за мен или не?
Какво имате предвид под "раздяла"? Но защо?
Откакто обявихте брака си,
обмислям да ви се обадя и да ви поздравя.
Не знам какво сте чул,
но не е истина.
Непременно ще ги опровергая. - Аз
нямам намерение да се меся в личния ви живот.
И без това ме наричат неудачник. Още един скандал около премиера…
Няма значение.
Така или иначе сте решил.
Ще е по-неприятно, ако продължа да говоря.
Обявих брака ви и извиках репортери пред резиденцията.
Предупредих отделите, че не приемате цветя,
пари или подаръци.
Добра работа. - Господин премиер,
все още мисля, че бракът не е решение на проблемите.
Защо избрахте… - Ако се замислиш,
беше грешка от самото начало.
Не мисля, че това е най-добрият избор,
но е най-доброто политическо решение, което мога да взема сега.
За страната, за това момиче.
За всички. - Казахте, няма да съобразите
решението си с политиката, но не така, нали?
Предполагам, че ще си платя за това някой ден.
Но на този етап няма друго решение.
Пък и не мога да се отрека от думите си.
Всичко е заради мен.
Ако не бях се замесил тогава…
Щом мислиш, че вината е твоя,
занапред работи усърдно.
За да не се налага премиерът да прави същата грешка.
Ясно?
Секретар Со,
добре ли си?
Така или иначе е договорен брак, защо да не съм добре?
Защо? Началник Канг,
нещо те тревожи ли?
Заради Нам Да Чонг?
Изглежда, че е така.
Сватбата няма да е публична.
Камери и подобни са строго забранени! - Разбира се.
И без да предупредиш, нямаше да взема камера на сватбата ти.
Разбира се.
Подписа ли договор?
Договор? - Знаех си, че така ще стане.
Както се очаква от Да Чонг.
Не знаеш ли, в наши дни всеки подписва договор?
Всичко се дели още преди сватбата.
Днес не може да се вярва във връзката, а само в договора.
Да спим в едно легло.
И без обяснения знаеш какво се случва в леглото, нали?
Трябва да се приготвя, така че тръгвам.
Извинете!
Глупачка, забрави най-важното нещо!
Точно така…
Трябва да направя договор.
Договор? - За договорения брак
е задължително да има договор.
Той е необходим, за да предотврати недоразуменията
и да съхрани личното пространство на всеки.
И какво?
Аз ще го прочета.
А вие кажете, ако имате забележки.
Предбрачен договор на Куон Юл и Нам Да Чонг както следва:
Първо. При поява на публични места
физическият контакт е забранен.
Второ. Ще защитаваме личния си живот,
използвайки отделни стаи.
Трето. Обиди и насилие са строго забранени.
Четвърто.
Ще положим усилия да сме искрени към родителите и децата си.
Просто е, нали?
Как можахте да го скъсате?
Договор не се прави така.
Ако искаш договор, не трябва ли да е по правилата?
Правилно съставените клаузи
са в основата на всеки договор.
И така, аз Куон Юл, взискател
и длъжник - ти, Нам Да Чонг.
Защо не пишеш? - Защо аз съм длъжник?
Първият, който предложи брак, беше ти.
Договорът ще бъде в сила, докато заемам поста премиер.
Но при непредвидени обстоятелства
може да се удължи за неопределено време.
Защо би се случило това?
Ще продължиш ли да говориш?
Част първа: задължения на съпругата.
Длъжникът трябва:
да посещава официални събития заедно с взискателя.
Но… Казах да не стискаш пастата там. Неприятно ми е?
Не е важно къде я стискам.
Стискайте я в края! - Смени тоалетната хартия!
Мързелива ли си? Пусни прахосмукачка!
Защо не чистиш? Какви са тези дрехи? Я да видя!
Не може да се обличаш така!
Какво им е на дрехите? Какво…
Дори да не сме на официално събитие,
за да запазим валиден договора,
трябва да действаме без въпроси.
Относно общите пътувания.
Починете си. - Ясно е, че ще спим в отделни стаи.
Но понякога, за да няма подозрения, ще използваме една.
Както и да е, ще има лимит на действията.
Как може да ме пипаш?
В никакъв случай длъжникът
да не докосва другия, когато си поиска.
Давай, давай! Дий!
Усмихни се, лельо.
Лельо, казах, че съм гладна.
Дий!
Но защо? Защо само съпругата има задължения?
А, да! Забравих за това.
Добре. Втора част: задължения на съпруга.
Докато трае договорът,
да бъде лоялен. Край.
Само това? - Да, това е всичко.
Но как може така?
Цял списък за съпругата, а едно условие за съпруга. Защо?
Ами ако ми направите нещо особено, тогава какво ще правя?
Докато съм с всичкия си…
Не, дори да полудея,
такова нещо няма да се случи.
Или…
Да не би да си представяш странни неща с мен?
Какви безумия говорите?
Тогава добре.
Не трябва ли да подпишеш?
Може с отпечатък, без значение на кой пръст.
Страх ме е.
Този брак ме притеснява.
Сега какво? Казах ти, че се тревожа.
Премиерът Куон наистина се жени за това момиче. Брак!
Какво ще правя сега? Тя ще идва на сбирките ни
и ще се надува.
Понеже каза, че са разделени…
Защо си се карала с нея, докато сте правили кимчи?
Разбрал си за това?
Че съм я срещнала?
Отишла си с министерските съпруги.
Да не са ти слуги?
Докога ще слушам за поведението ти?
Иначе как щях да направя 1000 зелки на кимчи?
Премиерът Куон… - Спри!
Скъпи! Пак ли ще спиш в кабинета?
Скъпи, признавам, че сгреших.
Куон Юл, осмеляваш се да се ожениш?
Добре.
Тогава ми позволи да ти изпратя подобаващ сватбен подарък.
Това е най-новият модел с платинено покритие,
два карата диамант
и посипани камъни по целия обков.
Изглеждате ми позната…
Значи я разпознахте.
Тя е годеницата на премиера. Аз съм й близка.
Какво имаш предвид с "близка"…
А цената… - 20,000 долара!
Ще ви направим отстъпка като известен клиент.
Г-ца Рури също ни е редовен клиент. - Ами… разгледах го.
Няма проблем. Не мога да си позволя толкова скъп пръстен.
Как стигнах до тук?
До тази тъжна ситуация.
Имаме проблем. Финансовият министър
отхвърли поправката. - Какво говориш?
Министър Пак Джун Ги каза, че ще продължат както досега.
Извикай министър Пак в кабинета ми веднага.
Причината да те извикам, е… - Знам. Предвижданият бюджет.
Значи не е нужно да ти обяснявам.
Помолих министъра на благоустройството
да свие бюджета си, но той отказва.
Премиерът сигурно не знае, но бюджетът се създава
въз основа на приходите на министерствата.
Не са отделени повече пари, защото е невъзможно
да се вземат от друго министерство. - Нима?
А ако успея да намеря?
Ролята на премиера не е ли да дава напътствия и съвети?
Решенията зависят от министри като мен.
Добре разбирам какво искаш да кажеш.
Но не мога да го представя пред конгреса.
Какво каза?
Изчисли го отново.
Това не е молба, а заповед.
Добре, разбирам.
А, забравих да те поздравя. Чух, че ще се жениш.
Но за младоженец, изглеждаш малко унил.
Когато се ожени за На Йонг, изглеждаше толкова щастлив.
Влез.
Нам Да Чонг е тук.
Годеницата ми и баща й идват.
Моля ви, дръжте се добре, нали?
Тази госпожа, трябва ли да я наричаме "мамо"?
Не, не е необходимо.
Простете, че трябваше да идвате тук. Аз съм Куон Юл.
А, не, не. Вие служите на държавата.
Нищо, че съм по-възрастен, редно е аз да дойда.
Боже, изглеждате по-добре на живо!
Зет ми Куон е толкова бляскав.
Нека ви представя моите служители, те са като част от семейството.
Благодаря ви за труда.
А това са моите деца.
Представете се. - Аз съм Куон У Ри.
Аз съм Куон На Ра. - Аз съм Куон Ман Се.
Звучи като "Ура за наша страна!" - Имената им са подбрани добре, нали?
Република Корея, ура! - Не, не е така.
Знам, знам. Ура за корейската независимост!
Между другото, Да Чонг, кога роди три деца?
Татко… - Пораснали са, кога ги роди?
Толкова сте сладки. - Деменция ли каза?
Да, разбрах го в санаториума.
Възможно ли е?
Колко ли изтощително трябва да й е било да се грижи за баща си?
Шеф Канг, донесе ли поправения бюджет?
Премиерът иска да го види след семейната среща.
Да, донесох го.
Секретар Со, бащата на репортер Нам
е болен, знаеше ли?
Фактът, че е неизлечимо болен ли? Да, знаех.
И какво?
Неизлечимо болен?
Родителите ми са починали,
а малката ми сестра и съпругът й са в Америка.
Поради лични причини, не могат да присъстват на сватбата.
Казвам това, защото ви приемам като мой зет.
В началото ви бях много ядосан, премиер Куон.
Татко, какво искаш да кажеш?
Няма проблем. Моля продължете.
Та исках да кажа,
що за родител
би разрешил на дъщеря си да се омъжи за вдовец с три деца?
Татко!
Какво говориш? - Стой там и не се меси.
Нямам нищо и не съм постигнал много.
Отгледах Да Чонг с много любов.
Моята Да Чонг израсна без майка.
Моята Да Чонг,
ако разплачете дъщеря ми, няма да оставя нещата така.
Татко, защо говориш така?
Съжалявам.
И също, благодаря ви.
Благодаря ви, че давате скъпата си дъщеря на човек като мен.
Аз не обичам празни обещания. Да кажа, че няма да е трудно
или че ще я направя щастлива, не мога.
Както и да е, докато сме женени,
няма да позволя Да Чонг да плаче заради мен.
Говорихме твърде много. Сигурно сте гладен.
Да отидем да хапнем. - Да.
Разбрах, че ще се омъжиш за баща ми.
Мислиш ли, че ще ти викам "мамо"? - Какво?
Дори да ми направиш милиони хартиени играчки,
ще продължа да ти викам "лельо".
Ман Се, моля те, погрижи се за мен в бъдеще.
У Ри… На Ра… - Не знам какво си му направила,
но при нас няма да сработи.
И не се опитвай да се правиш на майка.
Няма да се държим с теб като с такава.
Тоест казваме, че трябва да внимаваш.
Деца…
Какво правите тук?
Трябва да кажете довиждане на дядо. - Да, татко!
Познавам децата си добре.
Те са деликатни.
Какво?
Не се тревожи, няма да ти създават проблеми.
Не, не е така.
Какво му има на това семейство?
Към Чо Ман, пристанищният център ли? Това не е ли национален проект?
Той има растящ недостиг и проблем със замърсяването,
но получава още средства в новия бюджет.
Така ли?
Ако успеем да отделим част от тях,
ще покрием недостига.
Договорът за пристанищния център е подписан с "Мьонгшим".
Компанията за водна промишленост на тъста на министър Пак Джун Ги.
Първо, нека чуем специалистите.
Разбери какво ще кажат те.
Всъщност…
Обади се бащата на репортер Нам.
Трябва да му звънна.
Нямах представа, че е толкова болен.
От това ми тежи на сърцето дори повече.
Ако той беше здрав,
би ли одобрил този брак така лесно?
Бил съм женен веднъж, освен това имам и деца.
Повече би му харесало, ако бях необвързан като теб.
Не мислиш ли?
Доста е обикновена.
Това ли е най-доброто, което може да избереш?
Толкова ли е зле? Мислех, че е подходяща.
Изборът ти няма значение.
Важното е да съвпадне с този на премиера.
Не тази. Имате ли нещо различно?
Това… кажи ми, че не си ти.
Дизайнерски пръстен за 20,000 долара. Това не си ти, нали?
Кажи ми истината.
Да… аз съм.
Просто разглеждах. Така или иначе никога няма да мога да си го позволя.
Мислиш, че това е шега ли?
Има 15,000 статии за теб! 15,000!
Секретар Со се опитва да ги спре. Какво си мислеше?
Но аз просто разглеждах.
Не може ли да гледам? - Договорен брак е,
но искаш пълна програма, така ли?
Не е така…
Но…
Защо да не може? Аз съм обикновена жена…
Да избера място за сватбата, пръстен, рокля? Защо да не мога?
Искаш да се държиш като Пепеляшка ли?
Пепеляшка?
Да не казахте "Пепеляшка" току-що?
Тогава какво? Ако не е така,
защо ще правиш подобни снимки?
Нека ви попитам нещо.
Има ли такава Пепеляшка?
Принцът вечно се заяжда, а около него всички ме измъчват.
Що за Пепеляшка е това?
Къде има такава Пепеляшка?
Ти предложи този брак, забрави ли?
Едва ли го искам повече от вас.
Какво?
Нямам какво да кажа. Ако знаех, че си толкова жалка…
нямаше да ти предложа брак. - Добре… Да се откажем тогава!
Да се откажем. За велик премиер като вас, има ли невъзможни неща?
Свърши ли? Наистина ли ще се откажеш от този брак?
Да, хайде! Нека го анулираме!
Какво? - Професор Ким е тук.
Покани го.
Не си тръгвай, изчакай ме. Трябва да стигнем до решение.
Това е заповед! Разбра ли? - Не се тревожете…
Мислите, че ще ме уплашите като ми заповядвате?
За коя се мисли като идва тук?
Днес ще й покажа!
Това е заповед, разбра ли?
Заповед, друг път!
И да не беше ми казал, пак нямаше да си тръгна.
Ще доведа това до край днес.
Какво става?
Ужас, какво е това?
Какво да правя?
Моментно лепило… опитвала ли си?
Водата е така мръсна, че нищо не се вижда.
И мирише много силно. - Това поражда много въпроси.
И двете стойности на кислорода са надхвърлени.
Мисля, че трябва да отида там.
Началник Канг? - Да, слушам.
Незабавно приготви хеликоптер.
Какво всъщност става тук?
Който и да го е направил,
няма да му се размине. - Какво е това?
Какво да правим? Не мисля, че ще се разлепят.
Да не би ти… - Нали те предупредих?
Това дете наистина…
Горещо е!
Но… Мислиш ли, че ще се разлепят?
Трябва време, за да се разделят. - Мисля, че чакам повече от 30 мин.
Не трябва ли да отида в болницата? - Нима ще стане просто така?
Разделени са!
Чудя се какво си мисли премиера… с подобна личност.
Г-н премиер, колко още ще трябва да чакам?
Никакво търпение!
Ще се върна като си измия ръцете в банята, просто изчакай.
Сърдиш се, а?
Просто прави каквото си поиска…
Банята?
Господин премиер, не…
Какво правиш?
Какво става?
Моментно лепило?
Но как…
Кой направи това?
Куон У Ри? Куон На Ра?
Куон Ман Се?
Кой ли е? И аз не съм сигурна…
Няма да ги оставя да се измъкнат.
Всичко е заради теб!
Какво? - Защо дойде и се залепи за мен?
И аз съжалявам за това. Ако бях стояла настрани…
Щяхте да ми се молите сега. - Какво?
Канг, ще направиш ли нещо? - Не разбрахте ли?
Дръжте я във водата! Може с разредител, но по-добре така,
отколкото да отидем така в магазина. Просто изчакайте 30 мин.
Отложи хеликоптера с 30 мин.
Тогава трябва да анулираме срещата с американския посланик.
Това е проблем…
Да, аз съм.
Да, разбрах.
Г-н премиер, хеликоптерът е тук.
Ако не искате да анулирате срещата, трябва да тръгваме.
Движи се! - От вятъра полата ми…
Ти причиняваш всякакви… - Трябва наистина да я харесва.
Къде отиваме всъщност?
Няма да си играем, така че просто ме следвай.
Какво правиш? Махни се от мен!
Съжалявам.
Канг, щом пристигнем, намери разредител.
Вече го направих.
Премиерът не върши нищо необичайно.
Заради сватбата се появи удобна възможност.
Той отива в Към Чо Ман. Тъкмо е тръгнал.
Какво? Защо там?
Не може да бъде… - Бюджетът няма да е окончателен.
И предупреди Мьонг Шим.
Да, разбирам.
Куон Юл, ще стигнеш ли до края?
Г-н премиер, телефонът ви звъни.
Какво? - Търсят ви по телефона.
Извади го.
Опитай се да го извадиш!
Плъзни. - Какво?
Плъзни го. Не знаеш ли как се приема обаждане?
Секретар Со, какво има?
Г-н премиер, обаждам се, защото имам съобщение.
Какво?
Ало? Секретар Со, какво има?
Повтори!
Секретар Со!
Нам Да Чонг, стой мирна!
Нам Да Чонг?
Г-н премиер, защо Нам Да Чонг е там?
Твърде шумно е и не мога да говоря. Ало?
Секретар Со? Ще ти се обадя като кацнем.
Затварям!
Затвори.
Наистина!
По природа ли си глупава?
И какво да правя като се наведохте така внезапно?
Сериозно! Аз наистина…
Прибери го.
Пъхни го вътре!
Това е ръкавът… Във вътрешния джоб! - Не виждам!
Пристигнахме ли вече?
Защо тази жена е с него?
Ще сляза първи, следвай ме внимателно.
Ще продължаваш ли да седиш там?
Не.
Моля те!
Приготви ли разредителя?
Секретар Со.
Работиш и в неделя. Не те ли изтощава премиерът?
А вие защо сте тук в неделя?
И аз дойдох заради него.
Умирам заради новия бюджет.
Но премиер Куон остави всичко на теб и започна подготовка за сватбата ли?
Нима е възможно?
Той има лични дела в резиденцията си.
Лични дела, казваш…
Какви може да са те? Любопитен съм.
Ако няма друго, тръгвам си.
Има още нещо.
Любопитен сте как приемам сватбата на премиера?
Ако това е, което ви вълнува… - Добре ли си?
Куон Юл се жени за тази жена, наистина ли си добре?
Какво искате да ви кажа?
Тежко е, измъчвам се, яд ме е, чувствам се сякаш умирам?
Съжалявам, но какво да се прави? Не чувствам нищо подобно.
Ако сте свършили, извинете ме.
Не чувстваш нищо?
Покажи ми доклада.
Значи не е лесно да си премиер…
Трудно е да чакате, нали? Още малко и тръгваме.
Добре съм, не се тревожете.
Извинете… - Репортер Нам…
Говорете пръв.
Съжалявам.
Трябваше да ми кажете за баща си.
Дори не предполагах…
Знаех, че ще кажете това.
Беше недоразумение, разбира се. Няма за какво да съжалявате.
Казах тежки думи, може ли да ги забравите?
Разбира се! Това ли мислехте, че ще кажа?
Но думите не стигат.
Тогава какво да направя?
Какво да направя за една дама, за да приеме извиненията ми?
Чук какво каза премиерът по-рано. Бракът…
наистина ли ще се откажете от него?
Честно… не съм сигурна.
Ако мога да го избегна, бих го направила,
но не мога дори това.
Отначало и аз мислех, че този брак е нелеп.
Както и да е…
Помислете си добре.
Не е толкова зле.
Какво?
Послушайте сърцето си.
Каквото и да решите, винаги ще съм на ваша страна.
Началник Канг… - Г-н премиер! Г-н премиер!
Това за първи път ли се случва?
Всичко е наред. Говорете спокойно. - Така е всеки ден.
Заради вашето посещение днес, малко почистихме.
Ще ви дам една седмица.
Докладвайте за качеството на водата всеки ден в този час.
Ако разбера, че информацията е невярна,
ще арестувам отговорниците.
Нам Да Чонг, ела тук.
Погрижи се за това. Вземи.
Защо аз?
Ти се вози в хеликоптера.
Той се плаща от данъкоплатците, длъжна си да допринесеш с нещо.
Дръж!
Г-н премиер!
Риба, планктон, вода, мръсотия и дори боклук, взех проби.
Остави ги там.
Какво сега, платих си за превоза, нали?
Трябва да си довършим разговора.
Не исках този брак…
и ти ли изпитваш същото?
Беше ме страх.
Използвах пръстена като извинение.
Да си кажа честно, бях уплашена и ужасена.
Съгласих се заради баща ми,
но да стана премиерша, звучи малко страшно.
Дали ще се справя?
Тези мисли…
исках да избягам от всичко.
Предполагам тези чувства са ви познати.
Защо мислиш, че мога да те разбера?
Когато трябваше да напусна прокурорското място…
Когато навлязох в политиката… След избора ми за конгресмен,
после за губернатор… И накрая за премиер.
Във всеки един от тези моменти бях уплашен.
Исках да избягам.
Беше ме страх.
Но
страхът
за теб не трябва да се превръща в повод за бягство.
Няма да е проблем, ако не се справя?
Достатъчно е да не избягам, така ли?
В замяна ще дам всичко от себе си. Ще се старая.
Не мога да обещая, че ще се получи,
но ще направя каквото мога. Ще спазя обещанието си.
Да не избягаш, е само една част,
но засега е достатъчно.
Е, предполагам, че не е толкова зле.
Моля, погрижете се за мен, г-н премиер.
И аз исках да кажа това, Нам Да Чонг.
Ще извикаш ли името ми?
Ще погледнеш ли вътре в мен?
Предавам чувствата си и сърцето ми кипи.
Кажи ми,
че не е време за сбогуване.
Няма да бързам, всичко тъкмо започва.
Да останем както сега.
Малко е странна, нали?
Не, хубава е.
Хубава е,
но се чувствам неловко.
Да видя репортер Нам в този вид до себе си,
наистина е неловко.
Нали? Знаех си, че така ще стане.
Сърби! - Чакайте малко.
Почакайте. Стойте неподвижна.
Готово. Ще изляза навън.
Благодаря.
Нам Да Чонг, помниш ли първа точка от договора ни?
Разбира се! Знам всички задължения на съпругата.
Знаеш. Тогава, защо това "целомъдрена" в началото,
очевидно го пропускаш.
Няма проблем, понеже видях само аз, но ако беше някой друг?
Но той е шеф на канцеларията.
Няма значение, внимавай.
Винаги имай едно наум и запомни всички условия.
Разбра ли?
Добре.
Какво става с баща ти? - Редакторът и Хи Чол ще го доведат.
Какво?
Поканила си тези хора?
Ще повторя още веднъж. Наблюдавай "Скандални новини".
Напишат ли статия, няма да ти се размине.
Разбрах, защо повтаряте едно и също отново и отново?
Много дълго ще стоите тук! Няма ли да излезете?
Ще изляза. Вече излизам.
Вярно, забравих.
Какво е това тук?
Какво е това?
Г-н премиер, кога го купихте? Сигурно сте бил зает.
Откъде време? Поръчах го по интернет.
Интернет… Кой купува сватбен пръстен по интернет?
И какво? Не ти ли харесва?
Е, както и да е, така или иначе ни трябва пръстен.
Между другото, каква е тази рокля?
Защо е прозрачна? Не можеше ли просто да е бяла?
И без това всичко е бяло…
Бяло?
Божичко, какво ще правя?
Какво? Какво говориш?
Г-н премиер,
може ли да облека ханбок?
Покойната му съпруга беше главен готвач,
затова, когато види жена в бяло, мисли, че е тя.
Затова в болницата ви взема за съпругата си.
Да, точно така. Защото нося бяла престилка.
Жал ми е за него и за Да Чонг.
Чакай малко.
Ами сватбената рокля?
Какво?
Нали й е баща, не би могъл.
Женичката ми е толкова хубава днес.
Специален ден ли е днес?
Кой си ти, че си се залепил така за чужда жена?
Мръдни!
Жено…
Татко!
Събери си ума.
Татко, аз съм, Да Чонг.
Нима не можеш да ме познаеш точно днес?
Омъжвам се заради теб.
Какво ще правим, ако не ме разпознаваш?
Жено, защо ми се сърдиш?
Татко…
Татко, не бъди такъв.
Не се дръж така с мен.
Предния път състоянието му беше по-добро.
В последните няколко дни стана много нервен.
Днес… Той е силно превъзбуден.
Изглежда това усилва заблудата и халюцинациите.
Ще може ли да заведе булката до олтара?
Жено… - В това състояние, няма да успее.
Съвземи се…
Време е да започваме, какво да направя?
Защо закъсняват?
Може би татко е размислил?
Просто искам да свърши.
Мисля, че е най-добре булката и младоженецът да влязат заедно.
Не може така. Кажи им, че ще дойдем след 5 мин.
Добре.
Нам Да Чонг, погледни ме!
Нам Да Чонг!
Г-н премиер.
Трябва да побързаме. Хората ни чакат.
Разбира се.
Първият сняг?
Искам да държа ръката ти и да те отведа до олтара.
Ако те държа за ръка и вървя до теб,
ще съм изпълнил бащиния си дълг.
Няма да се разочаровам, дори да умра същия ден.
Няма да има за какво да съжалявам.
Татко, Да Чонг е.
Твоето момиче, Да Чонг.
Точно както искаше,
днес се омъжвам.
Ти мечтаеше
държейки ме за ръка да ме заведеш до олтара.
Да си представим, че ме държиш за ръка.
Сбъднах желанието ти. Знаеш, нали?
Първият сняг заваля.
Ако си пожелаеш нещо при първия сняг, то ще се сбъдне.
Така че желанието ми е… Желанието ми е…
Вали сняг! Моята Да Чонг обича снега.
Моята Да Чонг…
Моята Да Чонг… Моята Да Чонг? Да Чонг!
Наплака ли се?
Да.
Благодаря, че ми я заехте.
Тогава, ще тръгваме ли?
Да, г-н премиер.
Да Чонг!
Татко!
Ти, ужасно момиче! Къде тръгна като не държа ръката ти?
Татко…
Татко… позна ли ме?
Разбира се, мислиш ли, че няма да позная момичето си?
Татко!
Младоженецът влиза.
Булката влиза.
Зетко Куон,
погрижи се за моята Да Чонг.
Добре. - Добре.
Страната на булката
Значи не съм се объркал.
Не си ли началник Со Хье Джу? - Защо ме извикахте?
Не знаех дали ще дойдеш, ако се обадя.
Пуснете ме!
Исках да те утеша.
Но…
Всъщност, аз имам нужда от утеха.
Сетих се за На Йонг.
Не ти отива, старши. - Защо не ме наричаш "министър"?
Днес… дойдох като колега от университета.
Поръчай едно и за мен.
Един момент.
Ново съобщение
Казах, че меденият ни месец ще е по-късно, защото съм зает.
Нам Да Чонг, придържай се към това.
Ало?
Кой се обажда?
Татко. - Знам, че много ти се насъбра днес.
Въпреки всичко, имам една молба.
Подари ми внуче.
Какво? - Нека си имам внуче.
Татко, ще ти се обадя по-късно.
Забравете какво каза баща ми.
Разбрах, така че излез, искам да си почина.
Това не е ли моята стая?
Вие идете в офиса.
За какво говориш?
Защо да оставям стаята си?
Да не казвате, че ще използваме една стая?
В договора пише "различни стаи"…
Съгласен съм, но това не значи, че тази стая е твоя.
Но не означава, че е и твоя.
Както и да е, няма да направя и крачка извън тази стая.
Прави каквото искаш.
Понеже си репортер,
ще се инатиш, за да останеш ли? - Познаваш ме много добре.
Така че побързай и излез.
Не ми казвай…
Не мислиш да делиш стаята с мен,
да спим в едно легло
и следващата стъпка, нали?
Какво, по дяволите, правиш сега?
Правя каквото видях и научих от теб.
Добре, ти избра този начин.
Нам Да Чонг, само гледай!
Да! Сега мога да живея!
Ще ме подлуди. Даже не мога да си вляза в стаята.
Как, по дяволите, ще живея така?
Точно така…
Ще пренапишем договора.
Този път наистина, с детайли.
Ще бъде егоистичен договор.
Нам Да Чонг, чуй ме и кажи на премиера.
Има шпионин. Не знам кой е, но такъв има.
Не можеш да вярваш на никого.
Г-н премиер!
Размислих, искам да добавя клаузи към договора.
Договорът? - Към точка първа, параграф трети…
Куон Юл, не казвай нищо. - Не искаш да го промениш…
Но трябва да се… - Моля те, замълчи…
Мисля, относно задълженията… - Тихо!
Махни си ръцете! - Г-н премиер!
Започвайки от точка 1, параграф 3.
Да направим по-подробни клаузите за непредвидените ситуации…
Бг субтитри: pinhead
Eastern Spirit ® 2014